Vad. . .?
Doug, vakna.
Doug, något händer där ute.
Vakna. Älskling, vakna. . .
Doug, sluta!
Rödljus blinkar utanför.
Någon har säkert fest.
-Somna om. -Nej.
Det står en ambulans på andra sidan gatan.
Några av grannarna går ut.
Jag ser familjen Ferrigno. Vi måste gå ut.
Gå du. Jag vaktar sovrummet.
Skickar du ut din fru ensam kl. 03.00 på morgonen?
En ambulans och Hulken finns där ute.
-Du överlever. -Kom igen.
Fasen också.
-Hej, Lou. -Hej.
-Vad har hänt? -Paul är död.
-Herregud. Har Paul dött? -Vad hemskt.
Vem var det nu igen?
Han bodde på andra sidan gatan.
Är det han som alltid går runt barfota?
Nej, det är jag.
Hände det plötsligt?
Nej, han har varit sjuk ett tag.
Vet ni vad? Jag ska göra kaffe till alla.
Okej, vi ses senare.
''Vi ses senare?''
En man dog precis.
Livet går vidare och jag lär se Lou senare.
-Nu går vi in igen. -Vad?
-Nej. -Varför inte?
Vi ska inte vara de första som går in, det är osmakligt.
Förlåt, men det är kallt här ute.
Du förstår nog vad jag menar.
Douglas, kan jag uppdatera dig angående min psoriasis nu?
Jag hoppades att du skulle fråga det.
Berätta gärna.
Den är på väg åt fanders. Vad ska jag göra?
Arthur, jag är ingen läkare.
Det vet jag redan.
-En läkare. Säkert. -Vet du vad?
Du får 50 dollar om du går ner igen.
Vill jag ha dina pengar, då tar jag dem när du sover.
Ge mig korsordet bara.
Hej, pappa. Hur är läget?
lnte så bra. Jag kanske måste låna en av dina stickor.
Jag vet inte varför, men släng den när du är klar.
-Smart. -Ja, lyssna.
Jag har ett förslag jag vill prata med dig om.
Vi borde köpa döingens hus.
Men jag gillar det här huset.
Nej, vi ska inte flytta dit.
Vi köper det innan det hamnar på marknaden-
-säljer det vidare och tjänar storkovan.
Men vi vet ingenting om sådana saker.
Jag gör det. Min chef började så.
Tror du att han bara råkade hamna på ett jättestort mäklarföretag?
Det gjorde han. Men hans pappa började med ett hus.
-Då kan han köpa det. -Nej, kom igen.
Lou sa att mannens enda släkting-
-är en 80-årig kusin, som bor utanför staden.
Hon vet inte vad hus säljs för här. Vi kan köpa det billigt.
Vill du utnyttja en gammal tant?
Och hjälpa henne att gå vidare.
Jag vet inte. Det låter inte rätt.
Låter det inte rätt? Låter en ny båt rätt?
-Jag lyssnar. -Okej.
Om vi köper huset, tjänar vi pengar.
Då kan du köpa din båt.
Får jag döpa den till The Sara Lee?
Carrie är ett fint namn, men inte på en båt.
Jag menar, ''Om du älskade mig, hade du döpt den till Carrie.''
Det händer inte. Sluta tjata.
Förlåt. Jag har haft det här bråket många gånger i mitt huvud.
-Hej, Arturo. Är Doug hemma? -Tyvärr inte.
Vad är det där?
Jag ska testa en medicin, men jag kan inte läsa det finstilta.
Hur skarpa är dina ögon?
De fungerar utmärkt.
Nu ska vi se. ''Ta ett piller varje morgon i tre veckor.''
-Det låter enkelt. -Nej. Vänta.
''Vissa användare kan må illa. . .
-. . . bli torra i munnen, få ont. . .'' -Vänta.
Det sa de inget om i deras söta lilla reklam.
Många mediciner har bieffekter.
Jag testade en medicin mot jordnötsallergi.
Min hals svullnade upp.
Jag fick åka till sjukhuset.
De sa att om jag hade kommit fram tio minuter senare, hade jag dött.
-Vi pratar om mig nu. -Förlåt.
Jag hade gärna vetat mer om bieffekterna-
-innan jag börjar ta medicinen.
Vad är den mot?
Psoriasis. Där nere.
Herregud.
Det låter tufft. Jag tror att min mamma lider av samma sak.
Jasså?
Jag blev överraskad när Spence sa att du ville träffa mig.
Du har aldrig bjudit mig på kaffe förut.
Bättre sent än aldrig.
Nej, nej. Den här är din.
På tal om ingenting, är du allergisk mot kaliumbensoat?
Jag tror inte det.
Botten upp.
Hej, vad kul att ni kunde komma.
När du sa att minnesstunden skulle hållas-
-här i huset, sa jag till Doug: ''Vi måste gå.''
Det var precis det hon sa.
Det är sorgligt-
-att han aldrig mer kommer att sitta framför eldstaden.
-Fungerar den? -Jag tror det.
En fungerande eldstad. Vet du hur bra det är?
Herregud, jag tror att det är trägolv.
-Okej, tona ner glädjen lite. -Okej.
Hej. Jag heter Eloise.
-Hej. -Hej. Doug och Carrie Heffernan.
-Ja. -Var ni vänner med Paul?
-Ja, vi bor på andra sidan gatan. -Mitt emot Paul.
Jag beklagar din förlust.
Heffernan. Ni lämnade den fina lappen. Tack.
Du ska ha tack. För att du hade en så underbar kusin.
-Ja. -Och han hade ett underbart hus.
Vad kommer att hända med huset?
Jag menar allvar, vad ska hända med det?
Ursäkta mig?
Jag vet inte om du ska behålla det eller kanske sälja det.
Vad du än vill göra finns vi här för dig.
Men det kan bli svårt att sälja, med tanke på lukten.
Dog han i det här rummet?
Vidrigt.
-Tack för att ni kom. -lngen orsak.
-Ursäkta mig. -Visst.
Vad fan gjorde du?
Jag försökte hjälpa till. Jag spelade ond.
Det är ingen som ska spela ond.
Du måste säga sådant.
Ursäkta mig.
Jag tycker att det vore trevligt om alla-
-berättade något de minns av Paul.
Bobby? Kan inte du börja?
Visst, gärna.
Det jag minns bäst av Paul var att han alltid hade tid för alla.
Han visade min son hur man bygger modellflygplan-
-och han berättade om när han flög under Andra världskriget.
Jag vill tro att han flyger där uppe nu.
Doug?
Går vi motsols?
Det betyder otur.
Oroa dig inte, Doug.
Okej.
Paul...
Vad kan jag säga om min kompis Paul?
Han älskade modellflygplan.
Han älskade dem mycket.
Men inte bara modellplan. Han älskade modellbilar-
-modellbåtar, alla sorters modeller.
Han dejtade modeller.
Jag vet vad ni tänker.
Han var 1 00, varför dejtade modeller honom?
Jag ska berätta varför. Han respekterade dem.
De kände det, för att modeller har otroliga instinkter.
Och det slutade illa ibland. Men han slog dem aldrig.
Det är inte sant. Det var aldrig sant.
Med andra ord, han var en bra granne-
-dejtade modeller och älskade Bobbys son.
Din tur.
Arthur, jag njuter verkligen av våra små träffar.
Men smakar ditt kaffe lite bittert?
Jag märker det inte ens när jag sitter mitt emot dig.
Har det hänt något nytt?
lnte direkt. Har du några nyheter?
Har du fått kramper eller kräkts?
Vad? Nej. Varför undrar du det?
Jag vill veta allt om Veronica Olchin.
Gillar hon silkeslakan eller satänglakan?
Gillar du ägg med gulan kvar eller äggröra?
Är ett eller båda av dina bröst svullna?
Arthur, det är familjer här.
Jag menar allvar.
Hallå?
Jag läste lite om området.
Om vi får huset, tjänar vi jättemycket.
Bra, jag har tittat på båtar.
Och de kostar mycket pengar.
Vi kommer att ha mycket pengar.
-Vänta lite. -Vad?
Vad gör Lou hos Paul? Han vattnar deras blommor.
Varför det?
Herregud. Han kanske också försöker köpa huset.
Vad? Nej, han är inte så smart.
Han är en jätte. Det betyder att han har en jättehjärna.
Herregud, du kanske har rätt.
Han gick runt som om han ägde stället på minnestjänsten.
Gå dit och ta reda på vad han gör.
Jag går nu.
-Hej, Lou. -Hej, Doug.
-Vad gör du? -Jag vattnar Pauls blommor.
Vad snällt av dig.
Paul älskade sin trädgård.
Någon borde se efter den.
Lyssna ordentligt.
Tävla inte mot oss, du förlorar varje gång.
-Hej. -Var har du varit?
-Lou har säkert fått huset nu. -Nej, vi fick det.
-Vad? -Jag ringde Eloise.
Jag bjöd på huset och hon sa ja. Vi fick det.
-Fick vi huset? -Ja, det fick vi.
Vet du vad?
Detta är början på ett nytt liv för oss.
Ja, nu ber vi missfostret lämna vår egendom.
-Hej. -Hej, där är hon.
Titta, vem vill inte köpa det här huset?
Berätta det för mig.
-Det kan jag inte. -Precis.
Har någon tittat på det ännu?
-Nej. -Nej.
-lngen fara. -Nej.
lngen säljer ett hus på två veckor.
lngen. Vissa gör det, men det är okej.
-Det blir jättebra. -Ja.
Förresten, jag pratade med elektrikern-
-och han sa att alla reparationer kostar 1 800 dollar.
Jag pratade med rörmokaren.
Läckan i badrummet kostar också 1 800 dollar.
Vilket sammanträffande.
Läskigt.
Okej.
Vi får aldrig sålt huset, eller hur?
-Aldrig. -Jag visste det!
Jag visste att det var ett misstag.
''Vi kan sälja det.''
Det var så min chef blev rik.
Detta är skillnaden: Han är smart, du är en idiot!
-Vet du vad? Detta är ditt fel. -Vad?
Du fick mig att bjuda direkt när du sa:
''Lou vattnar blommorna. Han kommer att köpa huset.''
Skyll inte på mig. Detta är din onda plan.
Det är affärer, Doug.
Vi fick precis vad vi förtjänade.
Vi låtsades bry oss om en död man vi inte ens kan namnet på.
Jag kan det fortfarande inte.
Jag vill säga Pete, men det lär vara fel.
Sänk rösten. Grannarna kan höra oss.
Vi är grannarna.
Förresten, du lovade mig en båt. Jag ska ha en.
-lnte en chans. -Jo.
Och jag döper den efter dig. Dum som en åsna.
Jag ska säga dig något, kapten Smörgås.
Jag gjorde bara det här för att vi skulle få lite pengar.
Du är besatt av pengar.
Det hade jag inte varit om min man hade några ambitioner.
Då borde du ha gift dig med någon annan.
Det är för sent nu.
Nej, vi kan skilja oss.
-Vi kan göra det nu. -Jag kan göra det fortare än så.
Nu sätter vi oss ner, okej?
-Kom. -Okej.
Vi lagar det vi kan laga tar det vi kan få för huset-
-och fortsätter leva våra fattiga liv.
Det låter underbart.
Förlåt för det jag sa.
Jag vet. Du skiljer dig aldrig från mig, eller hur?
Nej.
Sådär, drick upp allt.
Det här kaffet växer mer och mer för mig.
Växer något annat?
Förresten, vi kan inte ses imorgon.
-Jag ska åka bort. -Vad?
Jag är bara borta en vecka.
Mycket kan hända på en vecka.
Tänk om ditt hår lossnar-
-eller om du får svårt att blinka? Då får jag inte veta det.
Arthur, jag gillar att vara med dig men vissa av dina frågor är konstiga.
Kvinnor förundrar mig.
Ni säger att män är rädda för intimitet-
-men så fort jag ber om ett avföringsprov är jag taskig.
Vad är det med dig?
Jag testar en medicin.
-Vad? -Jag var rädd för bieffekterna. . .
. . .så jag har lagt piller i ditt kaffe.
Hur vågar du?
Hur jag vågar?
Jag har gett dig dyr medicin-
-och nu bara sticker du!
Jag trodde att du brydde dig om mig-
-men jag var tydligen bara din labbråtta.
Jag förstår att du är upprörd, men säg mig en sak.
Vad?
Har din psoriasis blivit bättre-
-lite bättre eller inte förändrats alls?
Detta är en underbar, fungerade eldstad-
-där man kan grilla marshmallows-
-när lilla Michael har pyjamasparty.
-Han heter Malik. -Okej.
Han är en liten hingst.
Vilken tur att jag inte är hans lärare när han är 1 3 år gammal.
-Förstår. . . -Hej.
Hej, detta är Larry och Vanessa Taylor. Detta är deras son, Malik.
Hur är läget? Honom vill man inte bråka med.
-Får vi titta på köket igen? -Testa vad ni vill.
Jag tror att de är intresserade.
Härligt. Vad gjorde du åt elen och rören?
Det är klart.
Du skämtar. Vad kostade det?
lnte så mycket.
Hur mycket?
-Ursäkta mig? -75 dollar.
Men det skulle kosta runt 4 000 dollar.
Vem gjorde det för 75 dollar?
Han som går barfota.
Han som går barfota? Lagade han något?
Lagade, inte lagade.
Varför måste du alltid gå in på detaljer?
Carrie, vi kan inte lura dem.
Tanten lurade oss, nu lurar vi någon annan.
Det är livets cirkel.
-Carrie? -Ja?
Jag tror att vi vill lägga ett bud.
-Jasså? -Huset är jättefint.
Och det lilla rummet bredvid sovrummet blir perfekt för barnet.
-Barnet? -Ja, ett till är på väg.
Doug och jag har pratat-
-och vi tycker inte att detta är rätt hus för er.
Varför inte?
Vi tror inte att ni blir lyckliga här.
Är det för att vi är svarta?
-Vad? Nej. -Nej.
Vad är problemet då?
-Huset har en miljon brister. -Det är ett dåligt hus.
Det var okej nyss.
Vi berättar sanningen, okej?
Okej, ni tror mig inte. . . Får jag låna det här?
-Okej. -Tack.
Vad sägs om det här hantverket?
Den här väggen håller.
Visa de trasiga rören. Då förstår de att vi älskar svarta.
Ja, bra idé.
Okej, ta skydd.
Slå till, kom igen.
-Slå bara. -Jag slår.
Huset är dåligt.
Ni borde skämmas.
Du borde se upp.
Ska vi anta budet?
Jag vet inte. Det är jättedåligt.
Har vi något val?
Okej, vi gör det.
Lou, vi accepterar ditt bud.
Bra.
Men vi tycker att du rånar oss.
Det gör jag.
Synk: stoffinho17